Obsah filmu Sedmá pečeť
Personifikovaná Smrt - tajuplná osoba s bílou nehybnou tváří v černé kápi, která se zjevuje středověkému rytíři Blockovi - patří k filmu Sedmá pečeť neodmyslitelně jako klasický kinematografický emblém.
Oproti jiným slavným filmovým fantómům, jako např. Cézarovi z Kabinetu dr. Caligariho, Upírovi Nosferatu nebo melancholickému smrtonoši z filmu Unavená smrt, je tento přízrak čímsi mírně „polidštěn". Tato Smrt má své drobné slabostí, ráda hraje šachy, pohrává si se svými obětmi, zlomyslně se baví strachem, který u smrtelníků její příchod vzbuzuje. Své vyšší poslání však koná s neúprosnou důsledností. Krátký odklad, který Smrt udělí...
Personifikovaná Smrt - tajuplná osoba s bílou nehybnou tváří v černé kápi, která se zjevuje středověkému rytíři Blockovi - patří k filmu Sedmá pečeť neodmyslitelně jako klasický kinematografický emblém.
Oproti jiným slavným filmovým fantómům, jako např. Cézarovi z Kabinetu dr. Caligariho, Upírovi Nosferatu nebo melancholickému smrtonoši z filmu Unavená smrt, je tento přízrak čímsi mírně „polidštěn". Tato Smrt má své drobné slabostí, ráda hraje šachy, pohrává si se svými obětmi, zlomyslně se baví strachem, který u smrtelníků její příchod vzbuzuje. Své vyšší poslání však koná s neúprosnou důsledností. Krátký odklad, který Smrt udělí rytíři na jeho přání, posloužil Bergmanovi k nastolení zásadní existenciální otázky po smyslu života. Na ni hledá odpověď Block ve chvíli, kdy selhává jeho víra v Boha, a proto se utkává se Smrtí v předem prohrané šachové partii.
I když svůj život prohraje, v prodlouženém čase se mu dostane poznání o síle lidské lásky, s níž se setká v rodině potulného kejklíře Jofa. Mystická scenérie, která se na konci filmu vyjeví vizionářskému Jofovi, v níž „kmotra Smrt" vleče na horizontu soumračné krajiny průvod nebožtíků, je slavným bergmanovským záběrem. Tato podivuhodná vize se záhrobní komikou však nevzbuzuje u Jofa děs, ale osvobodivou úlevu.
Autor/Zdroj: /Kino AERO < Zobrazit méně
zobrazit všechny obsahy (2)
TIP: Nastavení pořadí obsazení si můžete nastavit
zde >>
režie:
hraje:
scénář:
námět:
![Ingmar Bergman](https://img.fdb.cz/obrazky_ikony/2ce36cd159ff3cdee90e68ef2f6f.jpg) | Ingmar Bergman | ..... | jednoaktová hra Trämålning (1954, Malba na dřevě) [39] |
hudba:
kamera:
střih:
![trailer](https://img.fdb.cz/prehravac/prehravac_small.gif)
Distributor v ČR: |
AČFK - Asociace českých filmových klubů, AČFK - Asociace českých filmových klubů |
|
|
Jazyková verze: |
švédská |
|
|
Distribuční verze: |
s titulky |
|
|
Zvuk: |
mono |
|
|
Obnovená premiéra v ČR: |
1.5.2004 |
|
|
Přístupno: |
od 15 let |
|
|
|
|
Zobrazit všechny herce a tvůrce filmu Sedmá pečeť >
Nejnovější komentáře k filmu
Hodnocení: 8 / 10
Přidáno: 22.2.2014
Sedmá pečeť, jedno z nejznámějších děl slovutného švédského režiséra Ingmara Bergmana. Jméno Ingmara Bergmana se již během jeho života nesmazatelně zapsalo do análů světové kinematografie, bez jeho jména se neobejde žádná významnější publikace věnující se dějinám sedmého umění. Většina umělců se snaží svými díly vyvolat u koncových diváků, tj. posluchačů diváků atd., zamýšlené druhy asociací, což se ne vždy povede. Někdy tvůrci s hrůzou zjistí, s jakými výklady různí lidé přicházejí, které mohou být na hony vzdálené původnímu záměru. U každého uměleckého odvětví existuje množství teoretiků, kteří analyzují a interpretují díla daného oboru. Z této velké množiny se časem vyčlení úzká, privilegovaná skupina lidí, jejichž podání děl časem získají taková uznání, že se stávají dogmatem. Tyto dogmatizované výklady uměleckých děl konzumentům říkají, jak konkrétní dílo vnímat, což časem vede k jisté rigidnosti.
Před sledování totoho snímku jsem se cíleně vyhýbal jakýmkoliv informacím k němu se vztahujícím, protože pak bych již nebyl schopen se na film dívat nezaujatě, již bych porovnával, zda má interpretace odpovídá interpretaci někoho jiného. Na druhou stranu to bude pouze mé podání díla, které samozřejmě absolutně nemusí odpovídat tomu autorovu.
Sedmá pečeť vypráví příběh švédského rytíře Blocka vracejícího se domů z křížové výpravy, na této cestě jej doprovází věrný, ale cynický panoš Jöns. Během putování morem pustošenou krajinou, potkávají různé existence od komediantské rodinky po skupinu fanatických flagelantů, včetně te nejdůležitější, Smrti.
Autor prostřednictvím svého díla klade základní existencionalistické otázky, vztahující se k samotnému bytí. Navíc dílo prodchl silným religiozním duchem. Ke křesťanskému náboženství autor odkazuje již samotným názvem a úvodním prologem, který je citací z apokalypsy sv. Jana. Avšak to není jediný biblický deixis. Ten můžeme vidět na komediantské rodince, skládající se z otce Jofa, jeho ženy Mii a synka Mikaela. Je zde naprosto jasně patrný odkaz na Svatou rodinu, neboť první písmeno jmen filmových postav se shoduje s biblickými postavami, navíc etymologie slova Mikael (česky Michal) značí „Bohu podobný“. Autor nechce tvrdit, že komedianti jsou „novodobá“ Svatá rodina, jen je to jeden z mnoha náboženských odkazů. Samozřejmě, lze tento výklad velmi rychle odsoudit, coby nadinterpretaci, kdyby ji v dialogu rytíře Blocka s Mii autor nepotvrdil. Block Mii říká, ať nejezdí na jih, kde řádí mor, ať jej raději doprovodí do jeho hradu nebo se vydají na východ. A právě tato rytířova odpověď potvrzuje výše uvedenou interpretaci, neboť Svatá rodina před pronásledováním Heroda Veliké uprchla právě na východ, do Egypta.
Režisér se nespokojil pouze s biblickými odkazy, ale sám se ke křesťanství vyjadřuje. Je zde možno hledat vyrovnávání se s přísnou náboženskou výchovou otcovou. Komentuje, jak se původní láska k bližnímu z evangelií proměnila až do hrůzostrašných honů na čarodejnice (v tomto ohledu je možno film hodnotit coby antiklerikální). Pomocí třech hlavních mužských postav autor definuje náboženské vnímání. Od dětinské víry komedianta Jofa, k bezvěrectví panoše Jönse, a mezi těmito dvěmi protipóly stojí titulní hrdina, kterého v této otázce můžeme vnímat jako reprezentanta většiny populace. Block touží věřit, přesto jej zmírají pochybnosti, zda náboženství nedává pouze falešné odpovědi a naděje. Zdá se, že příchod postavy Smrti uvítá (tuto postavu je možno považovat za halucinační výplod morem stíženého rytíře Blocka, nebýt scény, kdy Smrt podřezává pilou strom, na němž se ukrývá neřestný komediant), protože si slibuje odpovědi na otázky. Bohužel si rytíř neuvědomí, že Smrt mu tyto odpovědi dát nemůže, neboť Smrt je pouhým vykonavatelem. Smrt má ukončovat bytí, to je její primární a jediná funkce, nelze po ní tedy požadovat odpovědi na otázky „Co bude pak?“.
Hodnocení: 8 / 10
Přidáno: 12.7.2013
Naděje na poznání pravdy o Bohu a Ďáblovi Antoniovi padla, i když se tázal samotné Smrti. To už může být lehce deprimující... Děsivě realistické výjevy vírou zfanatizovaného davu, upálení mladé dívky, šachová partie, v níž se nehraje o nic menšího než o život člověka...
Sedmá pečeť patří do ligy filosofických snímků, které zanechají více otázek než odpovědí, ale kupodivu se tu najdou chvíle, kdy se i upřímně zasmějete (kovář Plog). Divadelní hra na motivy Sedmé pečeti musí být asi velmi zajímavá.
Hodnocení: 10 / 10
Přidáno: 13.7.2011
V Sedmé pečeti se Bergmanovi podařilo perfektně vyvážit svoje tradiční těžké filozofično s dramatickou přitažlivostí, prvky frašky i obrazovou působivostí (dechberoucí průvod flagelantů). Hlavním tématem je smrt, která je většinou vykreslovaná jako chladná, bezútěšná prázdnota, kterou prosvětlují jenom úpěnlivé naděje čekatelů, že by to přece jen mohlo být jinak. Každá z postav se k ní staví trochu jiným způsobem: Block je "rytířem smutné postavy" plný černého patosu a nezodpověditelných otázek, zbrojnoš působí smířeně a cynicky i když ani on se strachu nedokáže zbavit a Jof s Miou jsou prosťáčci, ti vyvolení a nejšťastnější. Ztělesněná Smrt je všem neustále nablízku a má své jisté, nějaké šachy jí nemůžou zastavit. Všechny záběry, v nichž se objevuje, jsou dokonalost sama. Film je stejně působivý jako metafyzické podobenství i jako výtvarně i dramaticky dotažená podívaná.
Hodnocení: 7 / 10
Přidáno: 6.1.2010
Film založený vyloženě na kontrastech, jak filozofických a tak filmových. Věčně pochybovačný rytíř Block a nihilistický sluha Jof v protikladu k bezstarostným kejklířům užívajícího si s vděčností každého nového dne. Silná scéna se zástupem náboženských blouznivců v kontrastu s místy až fraškovitým chováním kejklířů. Poněkud zbytečná scéna s kovářem hledajícího svou povětrnou ženu, jež posloužila pouze jako podklad pro „filozofování“ o ženách proti hlubokomyslným rozhovorům mezi smrtí a rytířem.
Film plný otázek na které je velice snadné nalézt odpovědi. Stačí jen málo, podvolit se smrti a otázky o existenci boha či satana, smyslu víry a života, jeho nicotnosti jsou rázem vyřešeny. Každý k tomuto poznání, dřív anebo později, jednou dospěje. Jediná věc je mi však záhadou. Podle jakého klíče smrt určovala kdy nastal jeho čas? (viz. závěrečná scéna na hradě).
Film s originálním nápadem šachové partie se smrtí, silnými dialogy a působivou hudbou, dokonale skloubenou s děním na plátně. Ale i film bez silnějších dramatických okamžiků a zvratů a bez možnosti ztotožnit se s jakoukoliv postavou (vcelku mně bylo jedno, pro koho si smrt přijde). Snad jedině sama smrt, jelikož je jedinou jistotou v životě, si určité sympatie zaslouží.
Film, který v době vzniku, zcela jistě vzbudil, především v intelektuálských kruzích, zaslouženou pozornost, hlavně volbou tématu. Z dnešního pohledu, kdy nic není tabu, bych to až za takový zázrak, jak je prezentováno, nepovažoval.
Reklama
Hodnocení: 10 / 10
Přidáno: 3.8.2009
Je to již dlouho co jsem film viděl poprvé a navždy ulpěl v mé paměti. Teď když jsem ho viděl ve stánku, nechtěl sem tomu ani uvěřit. Hned večer jsem jej vložil do přehrávače a opět se ponořil do apokalyptického - středověkého světa. Úžasný příběh a dokonalé zpracování. Film se nedá jen tak popsat ten se musí pouze vidět. Film možná není pro každého a každého nenadchne, ale určitě ani nezklame. Sedmou pečeť musíte rozlomit.
Hodnocení: 10 / 10
Přidáno: 11.7.2009
Určitě jeden z nejlepších filmů Ingmara Bergmana. Apokalyptickými záběry dosahuje Bergman naléhavosti, jež je v takové míře obsažena pouze v jeho nejpřesvědčivějších dílech.
Hodnocení: 10 / 10
Přidáno: 18.1.2009
Tento film si opravdu zaslouží označení nejbergmanovičtější dílo, protože všechny složité charaktery jeho filmů jsou v Sedmé pečeti vypracovány k dokonalosti. Už jen nápad, kdy rytíř hraje se smrtí šachy je jednak originální a jednak velmi silný. Takovéto filmy se již dnes netočí a je to škoda, protože by určitě měly stále co říct.
Hodnocení: 9 / 10
Přidáno: 3.6.2008
Stejně jako ostatní díla pana Bergmana,
je tento film nadčasový. O tom jsem se měla možnost přesvědčit po čtyřiceti letech znovu. Dvorní herec tohoto režizéra Max von Sydow - ten nezklame v žádné roli. Nedovedu si představit žádného jiného herce, který by ho mohl v této roli nahradit. Film vřele doporučuji shlédnout všem, kteří si neváží svého života. Zde odvrátila, respektive oddálila smrt pouze šachová partie....
Reklama
Hodnocení: 6 / 10
Přidáno: 30.3.2008
Nijak uchváceně jsem se ze symboliky tohoto filmu necítil, proto mu nemůžu dát lepší hodnocení, než dávám. Zpracované to bylo hezky, středověk byl hodně věrohodný, Blockův zbrojnoš měl výborné hlášky, ale to proti dost časté nudě nestačilo...
Hodnocení: 6 / 10
Přidáno: 31.10.2007
No, nevím. Na mě to asi bylo moc umělecký. Rozhodně to je originální film ale ne pro mě. Mě to přišlo zdlouhavý a složitý.
10 filmů, které komentovali někteří uživatelé co tento film