Jsou zpět! Povedená partička veksláků si odseděla jen málo ze svého trestu, neboť z vězení je dostala
![](http://img.fdb.cz/magazin_pic/images/kino/klidek I.jpg)
rozsáhlá amnestie po pádu minulého režimu. Přesto i cca tři roky stačily k tomu, aby
Martin přišel ke zranění. Nová doba pochopitelně vymazala staré zvyky, tudíž je třeba najít uplatnění jinde. Z Martina se stal advokát (to je mi fakt záhadou, jak se z autozámečníka/automechanika stane advokát!),
Richard má dceru Lindu a je v jedné obci starostou. Karel, který všechny dostal za mříže, to dotáhl ještě dál. A Bíny? Ten teď pracuje pro, resp. před jednou restaurací na Staroměstském náměstí a láká turisty dovnitř na dobrou kuchyni. A když se jednoho dne kolem potlouká nový Martin, shodou méně uvěřitelných okolností také z Mladé Boleslavi, rozhodne se jej využít k další kriminální aktivitě, která oba později dovede až na venkov.
Původní
Bony a klid, které nově získaly poetické označení „vekslácká balada“, šly do kin dva roky
![](http://img.fdb.cz/magazin_pic/images/kino/klidek VIII.jpg)
před Sametovou revolucí. Na tehdejší dobu šlo o velmi odvážný počin, který být natočený o několik roků dříve, asi sotva by prošel cenzurou. Podle dobových pamětníků velmi přesně odráží tehdejší veksláckou realitu (na rozdíl od
Veksláka), některé hlášky a scény (
MAGICKÝ VOKO!) zlidověly a film se stal právem kultovním. Ale bylo nutné nyní natočit v současnosti se odehrávající pokračování? Zvláště, když sequely dalších slavných děl typu
Sněženky a machři po 25 letech či
Dědictví aneb Kurvaseneříká zíkaly u diváků i kritiků jednoznačné mínus, a na ten druhý jmenovaný se vlastně už od fáze přípravných prací mnozí dívali skrz prsty. Snad je tedy dobře, že se „
Sagimu" nepodařilo (zatím) prosadit dalšího
Kamaráda do deště. Na jednu stranu natočit
Bony a klid 2 dobrý nápad byl, protože vcelku trefně ukazuje, že někteří z těch největších šejdířů a podvodníků se dokázali dostat na výslunní (film tak ale zdaleka nečiní tak přesvědčivě a působivě jako
Příběh kmotra).
Ovšem na tu druhou asi mělo dojít minimálně ke změně názvu, protože z „internetové“ generace už
![](http://img.fdb.cz/magazin_pic/images/kino/klidek III.jpg)
málokdo tuší, k čemu sloužily bony. Lepší by tedy bylo třeba Prachy a klid. Aby to bylo víc cool, tak možná Money a klid. Nebo úplně nejideálněji Bíny a klid, protože
Roman Skamene si tu díky svému hereckému vystoupení ukradl pro sebe celý film. (Proto škoda, že se z něj ve druhé polovině víceméně vytrácí.) Aby ne, když se několik let snažil o jeho realizaci a když se, jak poznamenal režisér
Vít Olmer, jedná o jeho životní roli. De facto nikdo z ostatních se mu prostě nemůže rovnat. Buď proto, že: a) je jeho/její postava příliš ploše napsaná, anebo: b) nemá dost prostoru („a“ je správně).
Jinak co se
dvojky týče, hodně odkazuje na
jedničku. S čímž se ale dalo počítat, protože tak
![](http://img.fdb.cz/magazin_pic/images/kino/klidek.jpg)
v současné době činí prakticky všichni, kdo se pustí do pokračování oblíbeného díla.
Bony a klid 2 proto dodržují i jaksi urychlenější styl vyprávnění. Tedy, nejenže jej dodržují, oni v tomto směru zařazují ještě rychlejší kvalt. Chybí proto jakýkoliv vývoj událostí, jakoby režisér pořád někam pospíchal. Příklady: Martin se seznámí s Bínym – a bang! Ten jej u sebe záhy nechá bydlet. Poté, co musejí kvůli nepovedené krádeži zmizet z Prahy (pochybné), je kámoš nechá chvilku pobývat na své usedlosti – a bang! Najednou dělají hajzldědky uprostřed ničeho. Na místě, kde to vypadá jako na chudé rumunské vísce. Martin a Linda (dosti strojený
Jakub Prachař a poměrně překvapivě přirozená debutující Česká MISS
Gabriela Kratochvílová) se na sebe podívají – a bang! Záhy už si to rozdávají a mluví spolu, jako by se znali roky. O tom, jak se všichni vždycky všude „náhodou“ potkají, raději ani nemluvě.
Rozdělování do jakýchsi kapitol/epizodek – např. K.L.Í.D.E.K., s.r.o. (slovo, který Bíny tentokrát snad ani
![](http://img.fdb.cz/magazin_pic/images/kino/klidek%2C.jpg)
jednou neřekne!), Život na zámku nebo
Evička (ta před „tím“, ani při „tom“ ve
dvojce nemá na sobě tričko – no kde to jsme?) – to nikterak neomlouvá. Přitom by to bývalo fungovat mohlo, kupříkladu kdyby jejich názvy přišly v nepatrně jiný okamžik. Vinu však nelze svalovat na střihače, jelikož
Filip Issa znovu potvrdil, že jeho postupy jsou v českém filmu unikátní.
Bony a klid 2 sází jinak především na skutečně luxusní hlášky (zřejmě i zásluha toho, že režisér/scenárista obešel před psaním několik bývalých veksláků), kterým se nejde nesmát a které též mají předpoklady k tomu stát se kultovními.
Olmer se zároveň trefuje do některých současných zvyklostí či diskutovaných témat a paroduje je, byť někdy si vybírá taková, u kterých je to dost na hraně.
Bony a klid 2 mají i díky tomu slušnou šanci stát se divácky úspěšným filmem, protože v mnohém opravdu přesně splňují požadavky „průměrného českého diváka“ (tento výraz používají i samotní domácí tvůrci). On vlastně možná tu parodii ve skutečnosti ani tak nemyslí a na danou věc má třeba úplně jiný názor, ale prostě se mu to hodí do krámu, jelikož ví, že se tomu zasmějí diváci (krabice s vínem, romská problematika, …). Nikdy tak přitom nečiní žádným sofistikovaným způsobem. To možná může být dané charakterem postav, které „nastavil“ už
originál a které jeho repliky pronášejí, ale spíše je to právě kvůli tomu, aby byli spokojeni diváci předpokládané cílové skupiny. Tedy tací, kteří mají k tvůrcům věkově blízko. Bony a klid 2 také připomenou
Hranaře. Ne proto, že mají (asi) stejný slogan a stejného producenta, že za kamerou stál
Karel Fairaisl a že úlohu pomocného režiséra zastával
Tomáš Zelenka. Ale kvůli typově podobným postavám a nefungující zápletce (finále téhle novinky je hodně pochybné a scenárista/režisér evidentně pořádně v závěru nevěděl, kudy kam). Ačkoliv mezi oběma filmy je jeden obrovský rozdíl – zatímco
Hranaři chtěli být „temným thrillerem o korupci a politice“ a byli nechtěnou parodií, Bony a klid 2 se od samotného počátku prezentují jako komedie a komedií (byť asi opravdu ne tou s přídavkem krimi) také jsou. A zábavnou. Nicméně to nic nemění na faktu, že tím naprosto suverénně nejlepším na tomhle počinu jsou vestřihnuté záběry z
jedničky, písničky
Power of Love a samozřejmě
Relax od skupiny Frankie Goes to Hollywood (i když tentokrát tu jsou spíše jen z pocitu nostalgie, který však vyvolá už jen pohled na tu stejnou sestavu, protože během doby, která dělí oba díly, se toho u nás změnilo fakt hodně), a také tu zazní jeden zbrusu nový povedený
song (v závěru videa krátká ukázka).