Od dob Twilightu, resp. už před Twilightem, ukázala díky hereckým výkonům ve snímcích jako Úkryt nebo Mluv, že je skvělou herečkou, kterou s velkou pravděpodobností čeká mimořádná kariéra. Není to poprvé, co ztvárňuje postavu s reálným předobrazem – viz Lizzie či Seberg. Premiérově však zaujala osoby zodpovědné za hlasování při udílení prestižních cen. Na jejím představení mají maskérky a kostymérky snad ještě větší podíl, než Pablo Larraín. Při sledování se totiž nelze zbavit dojmu, že vzhledem ke své připravenosti dostala absolutní volnost. Díky způsobu, jakým mluví, díky pohybům a té větší fyzické podobnosti, se místy může stát, že zapomeneme, že nesledujeme skutečnou Dianu.
Ti totiž staví tradice nad cokoli a kohokoli. Za všech okolností se musí dodržovat, což mimo jiné znamená, že topení musí zůstat i v zimních měsících vypnuté. Ani nutnost se při příjezdu a odjezdu vážit, aby bylo zaznamenáno, že si členové královské rodiny pobyt užili, se netváří býti zrovna velikou zábavou. Diana po celou dobu pravidla úmyslně porušuje a vzdoruje. Ne proto, že by byla rozmazlená nebo namyšená, nýbrž kvůli tomu, že musí trávit čas mezi těmi, kdož jí ublížili. Lépe řečeno s tím, kdo jí ublížil. Jakožto silná žena se nebojí přesily a snaží se dostupnými prostředky alespoň částečně vrátit úder. Jasně, na začátku se dozvíme, že uvidíme „fabulaci podle skutečné tragédie“, nicméně – podobně jako u Petera Morgana – není důvod nevěřit tomu, že právě takhle se to tenkrát mohlo odehrát.
Také se nelze zbavit dojmu, že se svou dobrosrdečnou, upřímnou povahou nebyla úplně předurčena k životu ve společnosti, kde jste denně na očích, musíte se chovat příkladně a hlavně vám jsou neustále v patách paparazzi. V tomhle pozorujeme podobnost Lady Diany s Ivetou Bartošovou, která rozdávala radost svým sametovým hlasem, ale především blízké okolí jí nedokázalo pomoct od osobních problémů. Přitom předčasné smrti se u obou dam nepochybně dalo zabránit. Někdo by možná řekl, že pro ně byla vysvobozením, na druhou stranu není pochyb, že kdyby na ni nedošlo, mohly učinit ještě mnoho dobrého.
Scenárista Steven Knight, britský občan, nabízí oba protikladné pohledy na královskou rodinu a její počínání, které se třaskavě setkávají u kulečníku ve střídmě vedené výměně názorů mezi Charlesem a Dianou, jež si kupříkladu nepřeje, aby se její starší syn zúčastnil střelby a lovu bažantů, což bude mít odvážnou dohru á la greenpeace. V každém případě dostaneme konečně odpověď na otázku, proč je zvláště kolem britské královské rodiny pořád takový humbuk, když jde především o to, že se její členové a členky šťastně narodili. Respektive s těmi všemi pravidly možná spíše nešťastně, což si uvědomují už v útlém věku, jak dokazuje scéna, ve které hraje Diana za svitu svíček se svými syny jednu pravdivou hru. Když jsme u toho, nedává příliš smysl, že se následnictví nedědí podle nejstaršího potomka, jako tomu bylo třeba u nás za dob Přemyslovců. Takhle se přihodilo, že narozením tří dětí prince Williama a vévodkyně Kate byl princ Harry odsunutý na totálně vedlejší kolej, takže není divu, že s Meghan (kniha) prchnul daleko pryč.
Spencer je film, o kterém se na zadní straně DVD obalu tvrdí, že se právě během těchto vánočních svátků Lady Di rozhodla ukončit své deset let trvající a dávno vychladné manželství s princem Charlesem. Přitom to spíše vypadá, že se ho snaží zachránit, přestože jí – možná schválně, možná nevědomky – věnoval stejné perly jako své milence. Snad až v samotném závěru se dá tvrdit, že jí varianta rozvodu probleskla myslí. Ačkoli z finálního záběru je patrná nerozhodnost, kterou pomáhá rozhodnout pouze skutečnost, že víme, jak se věci tenkrát odvíjely dál. Spencer je velice působivá podívaná, která se vedle už zmíněných aspektů dále pyšní úžasnými kostýmy, obraz výtečně doplňující hudbou, výraznou atmosférou a která nutí držet oči přilepené k obrazovce i tehdy, kdy titulní hrdinka jenom někam jde (tu ke strašákovi, tu po zahradě), natož když pak zatancuje. Jestli od diváků a divaček dostane šanci, s velkou pravděpodobností si je film získá na svoji stranu. A to i v případě, že Anglie nepatří k jejich nejoblíbenějším zemím.
P.S.: Spencer před závěrečnými titulky žádné dovětky neuvádí, protože ví, že nejsou potřeba.
FOTO: Forum Film