Nehody se bohužel stávají na nejrůznějších místech a filmový plac není výjimkou. Brandon Lee by mohl vyprávět … Stejně tak matka-herečka mladého Jeffa (nejde o tohoto Jeffa), která se uškvařila přímo před jeho očima. S otcem věděli, že je nečeká snadné období, a tak se odstěhovali do města, kde bydlí klučina Drew se svou hezkou maminkou Amandou (Lisa Waltz) a s otčímem Gusem, jenž nezapře svoje podivínství a násilnické choutky. Proto je rád, že ho přijali k policii. Pěstuje králíky, kteří provokují Drewova psa Zowieho. Jednou Gusovi dojde trpělivost a čtyřnohého kamaráda svého nevlastního synka sprostě zastřelí. Jeho malý páníček se s tím nechce smířit, a tak přemluví Jeffa, aby s ním šel za hranici onoho hřbitova domácích zvířátek, kde se ukáže, že zvěsti nelhaly – že po zdejším zakopání se dá zvíře přínést zpátky k životu. A když se dá zvíře, třeba to půjde i se člověkem …
Tenhle film přinesl Edwardu Furlongovi první roli po megaúspěšném Terminátorovi 2: Dni zúčtování, přičemž potvrdil, že byl opravdu velkým talentem, který však nedokázal v dalších letech ve velkém prodat, resp. si možná neuměl správně vybrat projekty/nedokázal zkrotit svou temperamentnější povahu. Clancy Brown měl zase těsně před Vykoupením z věznice Shawshank, kde se opět představil v záporné úloze. Tady ztvárňuje důležitou figuru, na kterou lidé z jejího okolí občas reagují neadekvátně, což přináší jisté nelogické rozhodnutí, tedy jedno z té hrstičky slabších míst. Dalšími by byly „snové“ sekvence a postava Jeffova otce-veterináře (pojizdného veterináře), jemuž není divné, že se psovi rána nehojí a že mu netloukne srdce. Kameraman Russell Carpenter se pro změnu chystal na Titanic a na Hřbitovu domácích zvířátek 2 je sympatické, že ač vzniknul už v devadesátkách, pořád si udržuje osmdesátkový vizuál. Režisérka Mary Lambert (neplést s Mary Harron) tady zřejmě dosáhla svého režijního vrcholu, protože příběh vypráví řemeslně nesmírně čistě a poutavě.
Hřbitov domácích zvířátek 2 je v podstatě za béčkové peníze natočený áčkový film. Něco takového se stalo doménou například Roberta Rodrigueze, v jehož Fakultě postavy (po posednutí mimozemským parazitem) také docela změnily chování. Ve Hřbitově domácích zvířátek 2 však pořád podvědomě cítime ten silný, znepokojivý psychologický aspekt, přestože na povrchu se jedná o podívanou, která má bavit tím, jak je napínavá a někdy i trochu děsivá. V jistém smyslu se v souvislosti s jednou výše jmenovanou postavou jedná o sofistikovanou variaci na Frankensteinovo monstrum, jemuž se jinak v první polovině 90. let plnohodnotně věnoval Kenneth Branagh. Vlastně aby ta variace nebyla, když režisérka sdílí s jeho stvořitelkou stejné křestní jméno. Ovšem to nic nemění na tom, že je asi lepší, když mrtví zůstanou mrtví, protože když ne, nemusí být těmi, kým bývali.
FOTO: cinema.de