FDb: Jaký byl pro vás hlavní důvod, že jste přijala nabídku zahrát si ve filmu Raluca?
Helena Dvořáková: Hlavní důvod byl ten, že za mnou přišel Zdeněk Viktora, nabídnul mi tu roli a hlavní motivace asi byla ta, že … No, to byl vlastně jeho důvod, protože si chtěl natočit svůj vlastní film, čemuž jsem velmi fandila a z toho důvodu jsem na to kývla. A také jsem samozřejmě věděla, že v tom bude hrát Jan Dolanský a David Novotný. To jsou pro mě supr hráči a byla to pro mě výzva si s nimi zahrát.
FDb: Vy jste se s Honzou Dolanským před natáčením ještě neznala. Jaká pak byla z vašeho pohledu ta spolupráce?
Helena Dvořáková: Naprosto luxusní, naprosto skvělá. (úsměv) Teda když tyhle slova použiju ve spojitosti s těma scénama, které tam spolu máme, tak to trochu zavádí. (smích) Ale myslím tím samozřejmě jejich herecké kvality, protože oba pro mě jsou výteční hráči a hodně, hodně jsem se od nich naučila. Bylo to opravdu velmi obohacující.
FDb: Jak byste popsala postavu, kterou v Raluce hrajete?
Helena Dvořáková: Mě vlastně dneska, když jsem to viděla, ještě došla spousta dalších souvislostí. Postava Markéty je sekretářka hlavního hrdiny Filipa Marolda, je to jedna z jeho žen. Asi se znají už dlouho, a protože pro něj pracuje, tak mají ten vztah takový hlubší. A protože Markéta nemůže mít s Brunem, kterého hraje David Novotný, dítě, tak vlastně tu touhu a tu vášeň naplňuje s tím Filipem.
FDb: Už jste někdy pracovala na takhle nízkorozpočtovém projektu? Tedy pomineme-li studentské filmy …
Helena Dvořáková: Tak když jsem točila Vnučku, resp. Stínu neutečeš, tak to byl v podstatě také nízkorozpočtový film. A ten štáb byl taky komorní, ačkoliv Raluca byla ještě komornější. (smích)
FDb: A vybavíte si ještě, kolik jste celkem měla natáčecích dní? Nebo snad hodin, vzhledem k tomu nízkému rozpočtu?
Helena Dvořáková: Myslím, že to byly tři nebo čtyři natáčecí dny.
FDb: Vy ale točíte i seriály. Dá se nějak porovnat takovéto natáčení s natáčením seriálu?
Helena Dvořáková: Samozřejmě u seriálu je mnohem více lidí, nejsou to takové „punkové“ podmínky. Rozdíl je také v tom, že ta postava v seriálu je ve svém charakteru statická a neprochází vývojem, kdežto tady ve filmu může ta figura mít nějaký dramatický oblouk. Ale největší rozdíl byl asi v tom zázemí. Je znát, když kolem toho seriálu jsou lidé, kteří mají každý svůj úkol a každý je zodpovědný jenom za tu funkci, kterou u toho seriálu má, kdežto u komornějšího natáčení, jako byla třeba Raluca, si lidé navzájem vypomáhají.
FDb: Jaký je podle vás Zdeněk Viktora režisér?
Helena Dvořáková: Já budu kritická. Myslím si, že je v první řadě skvělý scenárista. A tu roli toho režiséra teprve objevoval. Myslím, že mu byl velmi pomocnou rukou kameraman Aleš Hart a že se jim společně podařilo dosáhnout vlastně skvělého výsledku. Já jsem byla příjemně překvapena a potěšena, jak je ten film sestříhaný a srozumitelný, a jeho sledování mi vlastně velmi rychle uteklo. Jako režisér byl tedy nesmělý, ale on je Zdeněk trochu nesmělý i v osobním životě. Ale musím mu dát zapravdu, že třeba v té mojí intimní scéně s Honzou Dolanským měl naprosto jasnou představu v tom, co by ta scéna měla přinést a šel si za svým. Tu scénu nepustil na první, druhou, třetí, ale nechal nás to jet asi osmkrát, aby to mělo ten správný feeling, takže věděl, co chce.
FDb: Kdy vás budou moci diváci vidět v dalším filmu?
Helena Dvořáková: To zatím nevím. Teď mě čeká divadlo. Příští týden (rozhovor probíhal 11. prosince – pozn. aut.) mám v Národním divadle v Brně premiéru Krále Oidipa. A na film teď zatím nabídku nemám.
FDb: A hrajete radši ve filmu nebo na divadle?
Helena Dvořáková: Oboje stejně, oboje má svoje ‚pro‘.
Malvína Pachlová
FDb: Jak se vám tedy líbil film Raluca, ve kterém hrajete titulní roli?
Malvína Pachlová: Já jsem ráda, že se ten film promítnul a že se líbil i ostatním, protože já jsem ho viděla už předtím. A mám radost, že jsme ten film dokončili a jsem s ním spokojená.
FDb: Co vás přimělo si ve filmu zahrát?
Malvína Pachlová: Mě pan režisér poslal scénář, který se mi hodně líbil. Takže to byl ten hlavní důvod.
FDb: Ten scénář vám ale nařizoval několik odvážných sexuálních scén. Hrála už jste někdy takové?
Malvína Pachlová: Měla jsem nějakou odvážnější scénu s panem Brabcem v Zasaženi bleskem, ale tam to bylo úplně jiné. Nebyla to žádná vyloženě sexuální scéna, ale byla jsem tam poodhalená. Ale náročné tyto scény jsou a není to nic, co by se mi líbilo a z čeho bych byla nadšená, ale patří to k mojí profesi. A ta role s tím byla spojená a tím vlastně byla zajímavá. Respektive ty scény mají důvod, proč tam jsou. Nebylo to jen tak pro nic za nic.
FDb: Usnadňoval vám je třeba něčím Jan Dolanský, který má o poznání více hereckých zkušeností?
Malvína Pachlová: S Honzou to byla moc dobrá spolupráce. On je profesionál a výborný herec, takže já jsem se od něj vlastně učila a byla to radost s ním spolupracovat.
FDb: Je tedy něco jiného, co vás na té roli nejvíce bavilo?
Malvína Pachlová: Těžko říci, tam bylo všechno zajímavé. Mě se líbil ten charakter té holky a to její citové rozpolcení, kdy je na hranici nějakého rozhodnutí mezi dvěma lidmi, které opravdu miluje.
FDb: Připravovala jste se nějak na tu roli? Teď samozřejmě nemyslím vzhledem k těm odvážnějším scénám, ale třeba z toho pohledu, že vlastně ve filmu mluvíte rumunsky.
Malvína Pachlová: Rumunsky mě učila Soňa, manželka pana režiséra, protože rumunsky mluví. Jinak jsme měli nějaké zkoušky s panem režisérem a s Honzou Dolanským, měli jsme nějaké lekce salsy, protože jsme mysleli, že tam salsa bude více. Ale jinak ty zvláštní přípravy jsme měli dohromady.
FDb: Vy jinak hrajete i na divadle, i ve filmu. Je vám některý z těchto oborů bližší?
Malvína Pachlová: To se nedá říct. Divadlo jsem studovala a na divadle jsem vyrostla, takže je to taková moje „srdcovka“. A vlastně proto jsem se rozhodla herectví dělat. Ale nemůžu říct, že bych preferovala jedno nebo druhé. Film mě baví, protože je to zase úplně jiná práce.
FDb: Proč by podle vás měli diváci přijít na film Raluca?
Malvína Pachlová: Myslím si, že ten film je na české poměry nestandardní, je na tom vidět hodně práce a to, jak jsme se snažili ten film pojmout trochu jinak. Takže na to bych chtěla diváky nalákat. Navíc si myslím, že je i docela překvapivý …
FOTO: A-COMPANY CZECH